BASERAD PÅ JUSSI ADLER–OLSENS ROMAN
FLASKPOST FRÅN P
Assad.
–Inte nu. –Kom nu, Assad.
–Kom nu. –Jag jobbar, Rose.
Bara en omgång. Kom igen, Assad.
–En omgång. –Har du tränat?
–Lite, men jag ska öva på dig. –Menar du det?
Bam, bam, bam... Krok!
Bam, bam, bam...
–Ja, det är bra. Kom igen. –Spänn musklerna, Assad!
Carl Mørck. Lämna ett meddelande.
Jag har ett nytt fall åt Avdelning Q.
Det är en flaskpost. Ni är nog de enda som kan lösa det.
–Vem är...? –Pasgård.
Var är Mørck?
Jacobsen har sjukskrivit honom. Det var helt kasst till slut.
Han gick bara runt och var helt sluten.
Man fick ingen kontakt med honom.
Carl mår alltid dåligt, det vet jag, men nu var det som om...
–Det var illa. Ibland... –Rose?
Han mår fint. Han är tillbaka i morgon.
–Var har ni fått tag på den här? –En militär hittade den.
Han tyckte den skulle skickas hit till polishuset, så... mycket nöje.
–Det var kul att träffas. –Hej då.
–Jag heter Rose.
Ja. Pasgård.
Är inte det här blod?
Jo, det kan det vara.
–Vi skickar det till Mikrobiologiska. –Ja.
Carl?
–Hej. –Hej.
–Dörren var öppen. –Jaha.
Jaha.
Vad händer?
Du skulle vara tillbaka på jobbet.
Ja, det är... ja...
–Vi går en sväng. –Va?
Ta på en ny skjorta, så går vi en sväng.
Ja...
Kom ihåg att knäppa händerna.
Herren, den gode. Herren, den allsmäktige. Herren, den vackre.
Hör oss, dina trofasta tjänare. Dina eviga tjänare. Dina utvalda.
Elias?
Kom!
Kom.
Jag döper dig i Faderns namn.
Jag döper dig i Sonens namn.
...vår ånger till din vilja.
–Ett tag sen vi såg dig i kyrkan. –Ja, jag vet. Det går fort.
Det måste vara över ett år.
Det är en fin gård.
Verkligen fin. Fina åkrar... Vacker plats.
Det här är ingen gård längre. Bara ett hus.
–Jag var tvungen att sälja marken. –Vi har det bra.
Elias har fått jobb på ett trädgårdsmästeri.
Jag sköter församlingens bokföring, så vi klarar oss absolut.
Elias. Det viktigaste är att man har sin familj och sin tro.
Ja.
–God natt, mor. – God natt. –God natt.
–God natt, far. –God natt, barn. God natt.
–God natt, fader. –God natt.
–Är det sant? –Ja.
Ja, Magdalena har utnämnts till sändebud för hela regionen.
Vet du vad, Magdalena?
Du har ett Ijus i ditt hjärta, precis som din mor och far.
–God natt. –God natt.
Det var fantastiskt att se er igen. Det är en stor välsignelse för mig.
–Tack. –Ja, tack. Och fortsatt lycklig resa.
–Tack. Gud välsigne er och barnen. –Tack.
Vi ses väl först om ett år då?
"Busshållplats". Det är i alla fall klart. Och... där.
–Kanske "barn", va? –"Mor och far" är helt säkert.
–Inte sant? –Jo.
Jaha. Så vi vet att flaskan har legat i vattnet länge.
Algerna är minst sex sju år gamla.
Brevet skrevs med tjära. Kanske kastad från en båt.
Där är en fyr, så den kan ha kastats ut nära land.
Vi har fått bekräftat att det är rätt mycket blod på pappret.
Vi vet också att det är nån som heter nåt på P.
Jag tror att ett barn skrev det.
...för att "mann" för "man" och "mor och far", inte sant?
Och tänk om det där "oss" var...
...t–i–I–I. "Oss till"?
Det där ser ut som ett F. Precis som i "far". Far – F.
–Gör det inte? "Oss till"... –Just det.
"Oss till fånga. "
Låt oss säga att man behöver hjälp och skriver ett brev.
–Vad är då det första man skriver? –Var man är.
–Eller vem som har fångat en. –Ja.
"En man", inte sant? "En man som heter"...
Ja, så hade ett barn skrivit "heter". O i stället för E.
Vänta lite, då blir det där... "Jehova... kommer... att frälsa oss. "
"Jehova kommer att frälsa oss. " Jehovas vittnen.
Kolla barn som anmälts saknade de senaste tio åren.
Jag skickar runt ett mejl.
Vet ni hur många danska barn som försvunnit spårlöst tio år tillbaka?
Två. Och bägge gångerna har pressen löpt amok.
Men det har inte varit nån P. Inget Jehovas vittne. Ingenting.
Men tack, Carl.
Hej, killar. Det är fanimej något av en tidstjuv som ni har gett mig.
Jag skannade med sju färgkoder utan att nåt hände.
Infrarött gav inget.
Då tänkte jag: Vad är det som har suddat ut bokstäverna?
Får vi titta?
Till slut gjorde jag en mycket svag lösning av natrium...
Tack.
Vad står det där?
"Lautrupvang". Det låter som en plats.
Det finns ett Lautrupvang i Ballerup.
"Det var andra barn här. "
Vi har inga barn som har försvunnit nånstans.
–Barn som utsatts för övergrepp? –Ja, dem är det ju lite fler av.
Vi tror kanske att det är ett Jehovas vittnen–barn.
Trygve?
Jag hade en jehovapojke i en klass. Han hette Trygve.
Men där finns nog inget att gå på. Han verkade glad.
–Minns du när han gick här? –Ett ögonblick.
Trygve Holt hoppade av skolan mitt i ettan på föräldrarnas begäran.
Föräldrarnas begäran...? Får jag titta?
Det står att barnen inte kom till skolan en tisdag morgon.
Man ringer föräldrarna som säger att barnen skickats till Australien.
Jag vet inte vad de där typerna tänker på.
Jag måste förstå vad som har hänt.
Barnen slutar skolan för att åka till Australien.
De kommer aldrig tillbaka och skolan kollar inte upp det.
–Du behöver inte säga det så. –Hur ska jag då säga det?
Vi har följt alla regler till punkt och pricka.
Barnen.
Du sa att det står "barnen". Då måste det vara mer än ett.
Poul Holt, 4b... Det måste vara Trygves storebror.
Poul?
Poul Holt? Du har hittat din P.
Nu hittar vi Poul och hans lillebror. De har det bra.
Bägge två har det jättebra. De har bara bytt skola.
De kommer tycka det är skitkul att vi har hittat flaskposten efter alla år.
Ja.
–Får jag se? –Nej.
Jag säger till mor och far att du tittar i en sån tidning.
Man får titta på bilder.
Inte när flickorna har kort hår. Eller smink.
Är du helt säker på att du får titta i den?
–Nej... –Okej.
Se på månarna på bältet och skorna.
Hej. Hallå.
–Hej. –Hej.
Vill ni åka med?
Nej, det är okej. Vi... går bara.
Men det är ju så långt att gå.
Vi är vana vid det.
–Om det börjar regna då? –Ja, ja, det är okej.
Är ni säkra på att ni inte ska med? Då är vi hemma på två minuter.
Jag trodde att du skulle åka.
Jag glömde nåt i kyrkan och så tänkte jag att jag...
...skulle säga hej då till mor och far innan jag åkte.
Är ni säkra på att ni inte vill åka med?
Ni får sitta fram, om ni vill. Vill ni sitta fram?
Okej.
–Nej! Nej! Släpp mig! –Sätt dig ner.
Sluta! Jag vill ut!
Sluta!
Tack. Tack.
Tack själv.
Han dödar våra barn!
T–r–y–g–v–e. Trygve.
Jag har föräldrarna här. Christian Holt, Ballerups kommun.
Jaså, minsann...
Han hittades död i sängen med sin fru.
De hade ätit en halvårsförbrukning sömnpiller.
Teorin var att det gjordes i samband med en religiös ritual.
Jehovas vittnen har inga självmordsritualer.
De har inga ritualer.
De sitter bara... och pratar.
–Det är snuten! Det är snuten! –Lugna ner dig!
–Dra åt helvete med er! Ut! –Sätt dig.
–Jo, du sätter dig. –Vad fan håller du på med?
–Gå bort och sätt dig. –Sätt dig.
–Rör mig inte. –Lugn.
–Vad händer? –Prata inte med dem, Trygve.
Trygve? Vi har ett brev från din storebror vi vill prata med dig om.
–Jag har ingen storebror. –Vi vet att du har en storebror.
Min storebror har stuckit. Han stack! Jag känner honom inte.
Jag har ingen aning om var han är. Dra nu åt helvete! Dra bara!
Vi väntar.
Assad?
Får jag se brevet?
–Hej. –Herregud! Det är du, Christian.
Dörren var öppen. Vem skulle det annars vara?
Det vet jag väl inte. Vad roligt det är att se dig!
Det är bara så irriterande. Jag hatar att sitta ensam och veta...
Det luktar rutten tång där. Saltvatten.
Min storebror var där också. Vi är bundna, bägge två.
–Men han lever? –Ja.
Jag minns ett högt Ijud.
Hela tiden samma Ijud.
Från vad?
Jag vet inte. En fabrik, en... En väg – jag vet inte.
Bara hela tiden samma... metallknirkande Ijud där ute.
Hör du det? Hör du det i huvudet nu?
Ja.
Den här mannen som tog er... Kommer du ihåg hur han såg ut?
Jag kunde inte göra nåt. Han tvingade mig att se det ske.
Han tog sin sax...
Han är död.
Poul är död.
Så... så.
Så, så... Lugn bara.
Han stack honom med saxen.
De sa att om jag sa nåt så skulle Jehova straffa mig.
Viborgs polisstation, god dag.
Du får övernatta här i natt. Ska vi inte fortsätta prata i morgon?
Så du såg inte vem som slet tag i barnet?
Vi ska titta på det.
En hundägare har sett ett barn tvingas in i en guldaktig bil.
–8 km väster om Skals. –Det kan vara allt möjligt.
Ett gräl, en förälder som skojar...
Jag skickar ut en bil som får kika på det.
–Flaskan hittades här. Där. –Varför bara innanför den cirkeln?
Vi utesluter Kattegatt. Strömmen hade aldrig fört den däråt.
Gärningsmannen talade norska. Kan den komma från Norge?
Enligt oceanograferna går alla strömmar vid västkusten norrut.
–Ett jättestort område. –Bara kusten.
Lite svårt att kasta en flaskpost i vattnet från Herning.
–Ringkøbingfjorden och Limfjorden. –Och Vadehavet.
–Om man har en båt... –Det fanns ingen båt, sa Trygve.
Det kan vara ett sommarhus vid vattnet, ett båthus, ett skjul...
–En husbåt. –Avdelning Q, det är Rose.
Ni bygger det på en 15–årig pojke på en crystal meth–avtändning.
Att undersöka området kostar 0,4 % av hela vår budget. Det händer inte.
Okej.
Då jobbar vi vidare med Trygve och ser om vi kan ringa in det.
Vi har även Ijudet som Trygve hör. Vi kan ta reda på vad det är.
Okej, hör på nu. Vad är det vi har att göra med?
Ett barn försvinner, föräldrarna säger inget till nån.
–Det är ju konstigt. –Ja.
Finns det inte sekter som utsätter barn för allt möjligt?
De är Jehovas vittnen. Det är f... För helvete!
Det hände i morse? Två sekunder. – Viborgspolisen ringer om vårt mejl.
Ett vittne såg ett barn dras in i en bil utanför byn Skals.
Gissa vad som finns där. Den religiösa sekten Herrens Lärjungar.
Vi måste kolla det.
Viborgspolisen ringer om de får veta nåt.
Marcus. Kan jag inte förlänga min ledighet ett par dar?
Jag har släkt i Jylland som jag vill besöka.
Det var länge sen du träffade onkel Jørgen.
Han har fått problem med ögonen.
–Tant Esther? –Hon också. Alla har fått grå starr.
Jaså, minsann? Ja, det är ju för jävligt.
Nej, vad tråkigt för dem.
Herrens Lärjungar. De tror att Jesus föddes i Texas.
Vi har att göra med människor som är psykiskt störda.
–Härligt att ha dig tillbaka. –Är du sarkastisk?
Jag pallar inte det samtalet med dig. Det är skillnad på vad man tror på.
Det är samma sak. Jesus född i Texas, Gud i himlen.
Nån i en grotta som tror att han är profet.
–Det är psykotiskt. –Så jag är psykotisk?
Just på det planet, ja.
Vi har känt varann i flera år. Du har aldrig satt dig in i min tro.
Jag hoppades det skulle gå över. Som en ful ovana.
Som rökning och homosexualitet.
Jag inbillar mig inte–
–att jag kommer till paradiset eller möter mina döda släktingar.
Men jag tror att det finns nåt som är större än vi.
Det gör mig glad att tänka på. Förstår du?
Det betyder inte att jag stänger av hjärnan eller odlar maglångt skägg.
–Nåt som är större än vi? –Ja. Det är inte så konstigt.
Merparten av jordens befolkning tror det.
–Bara de inte dödar varann. –Det är lätt att säga.
–Det är lätt att säga sanningen. –Ska jag gå med i din religion då?
–Akta blodtrycket. –Du tror på ett svart håI.
Att allt är meningslöst. Nej tack.
Med den inställningen får du aldrig uppleva stekt fläsk med persiljesås.
Det där är inte roligt.
–Hej. –Hej.
–Assad. –Lisa.
Det var ju käckt av er att köra hit. Ni vet att ingen är anmäld saknad?
–Är det församlingens medlemmar? –Ja.
Jag har markerat alla familjer som har barn i skolåIdern.
–Där och där. –Ja.
–Ja. Tack för det. –Tack.
–Ursäkta? –Vad hade du räknat med?
Att ni skulle få förhöra folk utan nån från distriktet med?
–Du är socialrådgivare...? –Nej, jag är kriminalpolis.
Men vi kan prata om din barndom om du vill.
Vi kommer från polisen. Carl Mørck. Vi vill ställa lite frågor.
Vad vill ni?
Vi hör om folk här har lagt märke till nåt ovanligt de senaste dagarna.
Ett vittne har sett ett barn dras in i en bil.
Så vi försöker ta reda på om nån har sett nåt.
Nej, det har jag inte.
Ni har två barn, va? Samuel och Magdalena.
Ja, de är inte här.
Nej, de är hos... sin faster i Sverige.
Ursäkta. Får vi komma in lite?
Vi släpper inte in okända i vårt hem. Särskilt inte såna som han.
Såna som...?
För att han är köpenhamnare?
Ni stör oss mitt i vår bön. Jag har inte sett nåt. Adjö.
Det är fanimej inte normalt.
Du måste vara tyst. Du ska vara tyst. Du måste...
Nej, jag vill inte vara tyst!
–Nej, det var lägre. –Som i mörkare?
Vi pitchar ner lite.
Vad gör du när du inte jobbar?
Frågar du mig?
Varför frågar du det?
–Du måste ha intressen. –Jag är intresserad av allt möjligt.
Jag köper öl.
–Ja, hon är söt, Carl. –Va?
När bjöd du sist ut en tjej?
Det är väl snart en vecka nu.
Du har inte varit ihop med nån sen du skildes.
Varsågod.
Tack.
–Vad händer? Det är onsdag kväll. –Det är Kristi himmelfärd i morgon.
Vad?
Vilket datum blev Poul och Trygve kidnappade?
–Den 11 maj 2008. –Kan det ha varit pingstsöndagen?
Han tar barnen på helgdagar.
Gör en sökning i hela landet. Och vi snackar alla, även de...
–Carl, Carl. Carl! –Alla religiösa helgdagar.
Carl, sluta nu. Hör här. December 2008.
Birgit Torp, medlem i Kristushuset i Rønde, anmäler två döttrar saknade.
Samma kväll säger hon att det inte var nåt.
Familjen bor i Thailand nu, utom den yngsta dottern.
Hon är som försvunnen från jordens yta.
–Rose har hittat en till. –Och det är mer.
Du bad mig hitta nåt på Elias och Rakel Steensgaard.
Det kan man lugnt säga att jag har gjort.
Nej, låt mig bara få...
Ja. Jag ska bara knäppa...
Din eviga tjänare. Din tjänare. Din eviga tjänare.
Hör vår bön till Dig nu.
Vi behöver Dig, Herre. Vi behöver Dig.
Jag har tittat lite på din tidning.
Titta på det.
Vad tror du att mor och far hade sagt om det?
Titta på mig.
Det är bara Gud som kan hjälpa dig nu.
Du måste be till Gud om att Han ska komma och hjälpa er nu.
Be!
Din tjänare. Din eviga tjänare.
Fader vår, som är i himmelen.
Tillkomme ditt rike, helgat varde ditt namn...
Sluta tala din fars språk! Jag vill inte höra det mer. Igen!
–Fader vår... –På danska, säger jag. Igen!
Sluta!
Elias? Vi måste prata.
–Jag ska till jobbet. –Ni förde över allt till ditt konto.
Pensionskapitalet, företaget, Rakels föräldrar – 670000 totalt.
Vad ska pengarna gå till?
Hör på. Vi fick också en granne att titta in hos din syster i Lund.
Där fanns inga barn att se nånstans, Elias.
Lägg er inte i! Hur fan vet ni allt det här? Vilka är ni?!
Vi vill bara veta vad som har hänt med Samuel och Magdalena.
Om han får veta att jag har pratat med polisen...
–Sluta, Elias! –Han har gjort det förut.
Och sist kom bara ett av barnen tillbaka.
Ja, men då pratar vi väl. Prata då! Jag pratar inte med honom.
De är här för barnens skull. Kan du inte förstå det?
Kom in.
Bägge två.
–Carl. –Vad?
Skorna.
Det här är alltså... barnens rum.
Här sover Magdalena. Samuel.
Vi hann inte bli oroliga för var de var–
–innan han ringde hit.
–Han ringde hit? –Ja.
–Och han pratade norska? –Ja.
Han ringde och sa att han hade Magdalena och Samuel och att...
Att vi skulle ta ut alla våra pengar. Han...
Han visste exakt hur mycket vi hade.
Hur lät han annars i telefon? Var hans röst ung? Gammal?
Nej, vi känner honom. Han heter Johannes.
Ni känner honom?
Ja.
Han har besökt kyrkan ett par gånger de senaste två tre åren.
Han sa att han var missionär.
Vi åt middag med honom i förrgår. Precis där du sitter nu.
Johannes är säkert inte hans riktiga namn. Ni har inte en bild på honom?
–Nej. –Hur ska pengarna levereras?
Jag ska gömma pengarna i en väska och ta Hamburgtåget i kväll 19.15.
Han ringer och säger var jag ska gömma väskan.
När jag har gjort det ska jag stiga av på nästa station.
När han har pengarna lämnar han barnen där de hittar hem.
Om vi inte gör som han säger eller om vi säger det till nån–
–så dödar han dem.
Men först ska han se till att de inte kommer till paradiset.
Han ska... göra saker med dem.
Så... du förstår säkert varför vi inte kan blanda in er i det här.
Okej.
Ni ska leverera pengarna, men vi måste vara där.
–Nej. –Tänk om han ser er.
Han vet inte att vi är där.
Vi väntar tills vi vet att vi kan ta honom. Det är inte hans första gång.
–Det blir inte nåt av det. –Han har dödat minst ett barn.
De andra barnens föräldrar lät honom slippa undan–
–för att de trodde mer på Gud än på polisen. Så jag frågar igen.
Kan du leva med att du inte gjorde nåt för att rädda dina barns liv?
–Kan du det? –Lugn, Carl.
Elias.
Det är era barn. Det är ni som bestämmer.
Men Carl har rätt.
Om vi inte stoppar honom nu så ser ni inte båda era barn igen.
–Nej. Nej. –Jo, Elias. Jo.
–Jo. –Nej.
Vi kan inte själva.
Om nåt går fel...
...och det är ert fel...
Jag lovar att vi gör allt som står i vår makt.
Elva stopp mellan Hadsten och Hamburg och två civilklädda på varje perrong.
Två åker med från Randers och en stiger på med Elias.
Och vi har två bilar längs vägen om han skulle smita i ett fordon.
Det är 25 civilklädda.
–Äkta civila, inga vindjackor. –Jag tar på mig en blå kostym.
Om 51/2 timme ska alla vara på plats.
De som ska längst måste åka nu.
Vi måste ha med en helikopter om vi tappar honom ur sikte–
–eller om han får nån att hämta väskan.
–Är Carl och Assad på tåget? –Nej, ni tar en bil.
Är det nåt jag missar här?
28 man och helikopter för ett gripande?
Vi snackar kidnappning mot lösen och vet inte ens om han är beväpnad.
–Han gör det inte för pengar. –Han kör en sjuk lek med familjer.
Han lär känna dem under flera år och tar deras barn på helgdagar.
Han tvingade en sjuårig pojke att se sin bror mördas.
Och vi har ett syskonpar 2008 då en nioårig flicka försvann.
Han är inte kidnappare. Han är seriemördare.
Om vi tappar bort honom finns risken att vi förlorar ett barn. Eller båda.
Mer? Innan vi rycker ut?
Vi vet att han pratar norska. Annars är den bilden allt vi har.
Vi har inga spår av honom, varken från nu eller 2008.
Han ringde dem från en stulen telefon som hittades i ett motorvägsdike.
Han är inte dum.
...en massiv hjälpinsats i Afrika.
–Jag måste tyvärr gå nu. –Ja.
–Vi ses. –Ja.
–Här är Cop 1. –Har vi kontakt med Mørck?
–Ja, Mørck här. –Har ni tittat på tågets väg?
Det finns platser längs vägen där vi är mer än 4 kilometer från tåget.
Du måste komma ihåg att säga "Heli, Bravo, Whiskey, over and out. "
–Annars förstår han dig inte. –"Hello, Bravo" – vad snackar du om?
Annars förstår de inte att du pratar med dem. Det är väldigt viktigt.
–Heli, Bravo, Whiskey, over and out. –Javisst, Carl...!
–Så roligt! –Skruva ner charmen.
Ja, ja. Förlåt.
–Rakel, kan jag hjälpa dig med nåt? –Lägg böckerna på bänkarna där.
Tåget har precis kommit.
Elias? Är du klar?
Elias?
Tåget till Hamburg kommer om några minuter in på spår 1.
Kan jag hjälpa dig med nåt? Ska du köpa biljetter, så är det här.
Se dig inte omkring.
Tack. Jag är glad att det är du som ska med mig.
Vad är det för människor som polisen släpper in?
Ja, det är för jävligt. Se dig inte omkring.
Det är troligt att han kliver på där vi går på.
Från och med nu pratar vi inte. Trevlig resa!
Varför tror du att flaskposten kom ner till oss, Carl?
Varför får vi den precis nu?
Precis innan det här händer.
Annars hade vi inte fått veta att Samuel och Magdalena var tagna.
Vi kan rädda två barn för att vi fick ett brev som låg i vattnet i åtta år.
Vad är det du försöker säga? Att Gud sände flaskposten till oss?
Tänk om det är sant, om nån kraft skyddar oss.
Vi är standby i vagn 23, plats 33 och 34.
Och för oss mot det goda. Vi ska bara lyssna på det.
–Fimpa skitsnacket. –Kalla det inte skitsnack.
Ska vi snacka tomtar också?
Om du vill vara min vän ska du inte vara så dryg om min tro.
Pinsamt. Hur kan en så klok man som du tro på nåt så dumt?
Din åsikt om rätt och fel är lite svår att ta på allvar.
Du har halva ditt liv kvar och du har redan gett upp.
Tänker du aldrig på livets mysterier?
Nej.
Här är Cop 1. Tåget går nu från Hadstens station.
–Nu ringer han. –Hur långt är vi?
2 kilometer ifrån.
–Ja? –Vi har kontakt.
–Vilken vagn sitter du i? –22.
Gå till närmaste toalett.
Du har 30 sekunder på dig att gå dit.
–Jag vill prata med dem först. –30 sekunder. Fråga inte igen.
Elias, koncentrera dig. Gå till närmaste toalett.
–Var är vi? –Nästa till höger.
Framför dig till höger sitter det ett rött handtag vid dörren.
Håll ner det och tvinga upp dörren.
–Gör det. –Det kan jag inte.
Inga fler frågor! Gör som jag säger – nu.
–Han öppnar dörren. –Vilken dörr?
–Ursäkta? –Han har öppnat ytterdörren.
–Han är inte på tåget. –Han är inte på tåget.
–Pasgård, vilken sida? –Han har öppnat ytterdörren.
–På vilken sida? –Höger sida.
–Vad ska jag göra? –Vänta.
–Var klar att kasta ut väskan. –Hur vet jag att jag får båda?
Vem har sagt att du får tillbaka båda två?
Vi har kontakt igen med tåget. Vi ser Elias.
Om 15 sekunder passerar du en bom, sen en skog.
–Var klar att kasta väskan. –Jag vill se dem först!
Elias, vill du se dina barn igen eller inte? Elias?
–Du är galen. Du Ijuger! –Nu gör du fan som jag säger.
Elias?
Var är nästa korsning?
–Var är nästa korsning? –Om 2 kilometer.
Cop 1. Tåget kör in i skogen. Vi ser inte längre.
Var klar att kasta väskan om tre sekunder.
Jag dödar dem om du inte kastar... nu. Nu!
Hallå?
Elias!
–Fan. –Han hoppade ut!
En man har hoppat av tåget. Vi har ingen visuell kontakt.
Carl!
Vad fan gör du, Carl?!
Gud skyddar oss, visst gör Han?
–En man har hoppat av tåget. –Fan.
–Vad betyder det? –Rakel, lugn.
Lugn, sätt dig. Kom här.
Carl? Carl, var är ni?
Carl, svara, var är ni?
Elias?
Var är mina barn?
Ser du mig nu?
Elias?
Elias!
Carl!
Carl, få tag på helikoptern.
–Carl, var är ni? –Kalla tillbaka helikoptern!
–Vad säger du? –Elias måste till sjukhus.
Elias? Elias?
Polisen är förtegen om insatsen–
–som gick fel och slutade med–
–att en 40–årig man hoppade ut från tåget i kväll.
Det tros vara ett kidnappningsfall.
Mannens två barn har enligt vittnen varit borta från skolan.
Vi har unika bilder från händelserna på tåget.
Polisen har varit sparsamma med information...
Varför är...? Varför är mina barn med på...?
Va?
Ni lovade att ni skulle hjälpa till.
Ni lovade det.
Och nu ligger Elias där uppe.
Mina barn, dem...
Dem ser jag inte igen.
Och det är ert fel.
Ni gjorde allt som ni överhuvudtaget kunde göra och det vet hon.
Hur länge har du haft det där, Carl?
Va?
Jag har jobbat med många kollegor som har haft obehagliga upplevelser.
Du behöver hjälp. Du skakar som en som håller på att klappa ihop helt.
Det var som fan.
Det får jag ju göra nåt åt.
...en bättre infrastruktur öka möjligheterna–
–för mer aktiva och hållbara investeringer, som naturligt...
I fallet med de två barnen har vi–
–sökt kontakt med Carl Mørck.
Han har hittills inte velat kommentera kvällens händelser.
Ja.
Titta på mig.
Ser du mig?
Ja tack.
Ja tack. Ja tack...
Hej. Vem pratar du med?
Vad händer här? Christian?
Jag gissar på att det togs 1993–1996.
Kan du komma närmare?
–Se på hennes ögon. –Ja.
Hittade Vejle fingeravtryck?
Inga som vi har i registren. Varken i Danmark eller på IFAD.
Det är centralen. Vi har en som vill prata med dig.
Han har information om barnen. Vill du prata med honom?
–Ja. –Varsågod.
–Hallå? –Vad tror du på?
–Vem pratar jag med? –Är du en religiös man, Carl Mørck?
Ja.
Du har gjort nåt väldigt dumt, men det vet du säkert.
Ja... det vet jag.
–Vi skulle ha låtit dig vara. –Ja, det har du nog rätt i.
–Jag förstår att du är arg... –Nu dör barnen.
–Lyssna... –Bägge två. Det är ditt fel, Carl.
Du tänker mer på mig än på barnen.
Vad vill du ha?
–Säg vad du vill ha. –Vi kanske ses.
Hallå, hallå?
Hallå?
Han är här.
Han är här på sjukhuset. Han är här. Han är här!
Spärra utgångarna. Spärra utgångarna.
Elias.
Fru Steensgaard? Han vaknar nu.
Kan vi få en läkare...?
Vad fan händer där inne? Varför hör vi inte larmet?
–Hallå? Hör du mig? –Elias, är du där?
–Jag behöver hjälp här. –Vi måste få hit en läkare.
Intensiven, sal 3.14. Vi behöver läkare.
–Elias? –Ja, med en gång.
–Hey. –Vi har puls. 20.21.
–Jo... –Johannes? Jag vet.
Ett, två, tre – lyft!
Va?
Vad är pulsen?
Bar han läkarkläder?
–Ja? –Carl, han bär läkarkläder.
–Vad säger du? –Carl, han bär läkarkläder.
–Carl... –Assad? Bakom dig.
–Carl? –Elias, stanna hos mig.
Elias? Vi måste ha ett hjärtstoppteam.
Vill du ha en präst? Har ni en präst här?
Går det med en vanlig präst?
Gå bort från patienten!
...åtta, nio, tio. En, två, tre, fyra, fem, sex...
–Kom med mig. –Hey, lås dörren.
In där!
Pasgård?
Pasgård!
Nej, nej, nej, nej...! Pasgård. Pasgård...
Lugn, slappna av. Vad händer? Vad ska jag göra?
Vi behöver sjukvårdare i p–källaren. Plan 3, nu!
Carl, var fan är du?
Carl! Carl, för helvete! Fan, fan!
–Han har inte gjort nåt. –Har ni inte gjort nåt fel?
–Vi har inte gjort nåt! –Gud vill inte ha er!
–Var fan är han nu? –Det är det sista jag har på honom.
Därefter är han försvunnen.
–Varken på plan 4 eller i källaren. –Har du kollat bilarna?
Var fan är du, Carl?
Där.
Den där cabrioleten. Den är inte registrerad bland personalen.
Vi har ett registreringsnummer: YJ 47512.
Mia Hansen. Det är adressen. En halvtimmes bilväg dit.
Okej. Vi vill att alla hör det här. Trygve rövades bort för åtta år sen–
–och har identifierat Ijudet som han hörde när han hölls fången.
Det är det enda spåret vi har nu till var barnen kan vara.
Och jag vet att...
...risken finns att vi inte hittar dem...
...eller Carl vid liv.
–Vi har uteslutit fabriker... –Generator?
Nej, de går snabbare med ett mer konstant Ijud.
Det är inte säkert att han minns...
Du sa att det var vid ett båthus. Så det är vid vattnet, va?
–Ja. –Jag tror att jag vet vad det är.
–Hej, Rose. –Ljudet kan vara en vindmölla.
Vi gör en lista med bostadshus där man kan höra vindmöllor.
–Ändå över hundra möjligheter. –Bra, Rose.
"Becca"...
Rebecca Henriksen? Jag heter Assad. Jag kommer från polisen.
–Har det hänt nåt? –Får jag komma in lite?
Min bror pratar norska.
–Men han heter Thomas. –Vet du var han bor?
Han reser mycket. Han har bott i Tyskland ett par år. Han är direktör.
Det är han som har köpt det här... huset till mig.
Han har alltid tagit hand om mig.
Vi letar efter en som har kidnappat två barn i sekten Herrens Lärjungar.
–Han har gjort det flera gånger. –Ja...
Alltid syskonpar från mycket religiösa familjer.
–Det var på nyheterna i morse. –Rebecca...
Tror du att det kan vara din bror? Rebecca?
Han bor inte i Tyskland.
Han har ett ställe i Danmark vid vattnet.
Han har ett båthus vid Västerhavet. Börja med områden nära vindmöllor.
Fortsätt längs kusten och sen mot nordväst.
Du ska inte tänka på henne nu. Nu är det du och jag.
–Vet du vad jag är? –Du har gjort det här förut.
Nu tar vi en sak i taget. Nu svarar du först på min fråga.
Vet du vad jag är?
Nej.
Jag är djävulens son.
–Jag vet hur det låter. –Nej, nej...
Jag vet hur det låter.
Jag tror inte att jag är djävulens ende utvalde son.
Jag är en av hans många söner. Vi är hans soldater, kan man säga.
Djävulens? Satans?
Så det är därför du gör det här?
Hej.
Han kom till mig när jag behövde honom som mest.
Hej, mor.
Han gjorde mig stark när jag var svag.
Och så blev jag hans. Sen dess.
Och så dödade du barn? För att offra dem till honom?
–Får han deras själ i helvetet? –Det har inget med barn att göra.
Jag förstår om det verkar så, men det har det inte.
Jag har funnit det renaste sättet för att tjäna hans heliga syfte.
Det är slut med det. Vi ska vinna över Gud.
Jag tar tron ifrån dem som tror. Från barnet, föräldrarna, familjen.
Alla förlorar sin tro och sen sprids det. Och nu...
Och nu...
Nu ska jag ta tron ifrån dig också.
Du ödslar din tid. Jag tror inte på Gud.
Jag tror inte på ett skit.
Johannes.
Johannes, hör nu här. Nej, nej, nej, nej...
–Nej! –Nej! Hör du vad jag säger?
Lyssna på mig. Ta mig i stället.
Ta mig i stället. – Samuel?
Du räddar människor som du aldrig har träffat. Självklart tror du.
Jag har aldrig träffat nån som tror lika mycket som du.
Johannes. Det är bara en liten pojke.
–Han har inte gjort nåt. –Jaså?
Ja, han är ju bara en liten pojke. Varför hjälper ingen honom då?
Ta mig i stället. Johannes, ta mig i stället!
Samuel, titta på mig. Samuel!
Nej, nej, nej, nej...! Johannes. Johannes!
Ta mig!
Skulle du önska att Gud gav dig kraft nog att kunna stoppa mig?
–Johannes... Ta upp honom. –Du kommer att minnas denna dag.
Ta upp honom. Hör på mig.
Att du var här.
Och att det inte förändrade nåt.
Och Gud kom aldrig.
Johannes, vad...? Johannes?
Du ska inte göra det här. Ta mig i stället.
–Nu tar du den här. –Johannes.
Och så hämnas du.
Så blir du hans, så blir du fri.
Sticker du mig?
Stick mig, så blir du fri.
Nu gör dig mig besviken.
Nu har du sett. Nu ska du leva.
Jag ser ett hus ute i vattnet.
Assad, landa där. Hitta Carl och barnen.
Assad, jag kan inte landa här. Jag måste landa på stranden.
Magdalena. Magdalena! Hjälp mig loss.
Hitta nåt där borta och få av mig stripsen. Kom, kom!
Här, här.
Samuel! Samuel!
Skynda dig nu!
Bara sätt ner mig här.
Kom tillbaka nu.
–Samuel! –Samuel...
Carl?
Han är där ute nånstans.
–Är ni okej? –Jag stannar här.
Du och ni andra ska leva vidare–
–i tacksamhet för allt det som du fick genom Poul.
Hur kort hans liv än blev så fick du nåt mycket värdefullt.
Du ska leva vidare, Trygve, i tillit om att han är hos Gud nu.
Som vi är hos Gud.
För Gud når ut över den gräns som döden sätter–
–och skapar samhörighet mellan levande och döda.
Och ger oss ett hopp om att livet är starkare än döden. Amen.
Amen.
Härlig är jorden
härlig är Guds himmel
skön är själarnas
pilgrimsgång
genom de fagra
riken på jorden
går vi till paradis
med sång
tidevarv kommer
tidevarv försvinner
släkten följer
släktens gång
aldrig förstummas
tonen från himlen
i själens glada pilgrimssång
änglarna sjöng den
först för markens herdar
skönt från själ
till själ det Ijöd
frid över jorden
Då går vi.
Tack.
Jag har alltid tittat på de där barnen och tänkt:
"Fy fan, vilka tokstollar. "
Drömmer om allt möjligt.
De har ingen aning.
Men det gör kanske inget.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2016
Ansvarig utgivare: Anders Melin